ANSA VANHEMMILLE
Unelmat jatkuvat ikuisesti
Suomennos: Hanna Salo www.sdi-media.com
Haluaisitteko valokuvan?
Katsokaa toisiinne.
11 VUOTTA JA 9 KUUKAUTTA MYÖHEMMIN
-Kännykkäni ei toimi täällä. -Voi ei! Miten me oikein selvitään?
-Anteeksi, missä Navajo-mökki on? -Tuollapäin.
Tervetuloa! Minä olen Marva Kulp ja olen leirin johtaja.
Etsikää laukkunne. Meillä on tänään vielä paljon tehtävää.
Jätän teidät nyt tyttäreni ja oikean käteni Marva juniorin huomaan.
Marva! Kerro tytöille, missä he pitävät majaa.
Huomio! Kate Berg asuu Irokeesissä, Lily Berg Chickasaw'ssa...
Minä luulin, että tämä on poikien leiri.
Hyvä, minä löysin laukkuni.
Miten ihmeessä minä saan sen pois tuolta?
Kyllä minä selviän tästä. Ei, en selviäkään.
-Sinä taidat olla uusi. -Mistä sen huomaa?
Et ehtinyt ottaa laukkuasi ennen kuin se heitettiin kasaan. Tarvitset apua.
Kiitos. Se on tuo keltainen kassi.
-Tuosta tytöstä minä pidän! -Hei, sinä batiikkipuseroinen!
Voitko auttaa minua laukkuni kanssa? Se on tuolla ihan alla.
Totta kai.
-Oletko Kaliforniasta? -Asutko Hollywoodissa?
-Asutko lähellä filmitähtiä? -En ole koskaan käynytkään siellä.
Asun Napassa, Pohjois- Kaliforniassa, viinitilan lähellä.
-Mikä se on? -Siellä tehdään viiniä rypäleistä.
Minä ja isä omistetaan viinitila.
-Hallie Parker! -Täällä!
-Arapahoon. -Mekin asutaan siellä!
Osaatteko te pelata pokeria?
-Ei me olla koskaan pelattu sitä. -Onpa harmi.
Paljonko teillä on rahaa mukananne?
Kuka tuodaan tuollaisella autolla?
Olemme perillä Waldenin tyttöleirillä.
-Tulimme siis Lontoosta tätä varten. -Tämähän on hyvin viehättävä.
Minä en ilmaisisi sitä aivan noin.
Kävisimmekö läpi äitisi laatiman listan?
-Katsotaanpa. Vitamiinit? -On.
-Mineraalit? -On.
-Lista hedelmistä ja vihanneksista? -On, on. Molemmat on mukana.
Aurinkovoide, huulirasva, hyönteiskarkote.
Kirjepaperia, postimerkit.
Kuvat äidistäsi, ukista ja minusta, uskollisesta hovimestaristasi.
-Kaikki tuntuu olevan mukana. -Ukkisi lähetti tämän sinulle.
Avaamaton korttipakka. Ehkä täällä on joku, joka pesee sinut pokerissa.
Enpä usko. Kiitos, että toit minut tänne asti, Martin.
Muista, että jos haluat minun hakevan sinut leirin päätyttyä-
-...soita ihmeessä minulle. -Kiitos, mutta minä pärjään kyllä.
-Nähdään 8 viikon päästä, Marty! -Minulla on jo nyt sinua ikävä.
-Pidä hauskaa, tyttöseni. -Varmasti.
-Heipparallaa! -Heipparallaa.
Lentokentälle, kiitos.
Äiti, oletko sinä kotona? Vastaa!
Älkää juosko.
Sinun pitää myös saada.
-Tämä tuoksuu hyvälle. -Minä varaan sinulle paikan, Annie.
Anteeksi, mutta minun on saatava näitä mansikoita. Haluatko sinä?
-Ei kiitos. Olen allerginen niille. -Harmi. - Haluatko sinä?
-Ei kiitos. Olen allerginen niille. -Niin, allerginen.
Niinhän sinä sanoit. Miten sinä olet nyt sillä puolella?
Tämä on ensimmäinen leiripäivä. Anna anteeksi konkarille.
En ainakaan ole laittanut suolaa sokeriastioihin.
Vai oliko se sokeria suola-astioihin?
Minne hän hävisi?
Touché!
Hienosti miekkailtu.
Aivan mahtavaa!
Edelleen lyömätön voittaja on Kalifornian Napasta: Hallie Parker!
Löytyykö haastajaa? Tytöt, älkää olko noin säikkyjä arkajalkoja.
-Minä voisin yrittää. -Hyvä, haastaja löytyi!
Oletteko valmiina?
-Kyllä! -Valmiina ollaan!
En garde! Aloittakaa!
Hienosti napattu.
-Anna minä autan sinua. -Anna kun minä autan sinua!
-Miksi sinä teit noin? -Sinähän työnsit minut tänne!
Se oli aikamoinen näytös!
Meillä on nyt uusi miekkailumestari Lontoosta: Annie James!
Lyökää kättä päälle, tytöt. Kätelkää nyt!
-Miksi kaikki tuijottavat meitä? -Mehän olemme ihan samannäköisiä.
Mekö muka samannäköisiä?
Katsotaanpa. Käänny sivuttain.
Nyt toiseen suuntaan.
Sinun silmäsi ovat lähempänä toisiaan kuin minun.
Korvasi... No, kyllä sinä niihin totut.
Hampaasi ovat vähän vinot.
Ja mikä nenä! Mutta plastiikkakirurgit osaavat hommansa.
-Haluatko, että lyön häntä? -Odota, en lopettanut vielä.
Haluatko tietää suurimman eromme?
Osaan miekkailla mutta sinä et. Minussa on tyyliä mutta sinussa ei.
Minun pitäisi...
Lopetetaanpa nyt tämä riita. Annie. - Hallie.
Tarkoitan siis Hallie... - Annie... Eipäs kun...
Ikävä juttu, tytöt. Kaksi paria. Minä korjaan potin.
-Minä luovutan. -Eikö kukaan halua jatkaa?
Minä voin kokeilla.
Istu alas, Parker.
Jaa kortit.
Nyt minä tiedän. Sovitaan yhdestä jutusta.
-Häviäjä hyppää järveen. -Sopii hyvin.
-Ihan nakuna. -Sopii vielä paremmin.
Ala sitten riisua, Parker. Minulla on värisuora.
Olet tosi hyvä, James.
Mutta et tarpeeksi hyvä.
Sinun kunniaksesi: kuningasvärisarja.
Napatkaa sen vaatteet!
Jos haluat pelata tällaista peliä, niin kyllä täältäkin pesee!
Kuulin ilkeän kopiosi aivastuksen ruokasalin toiseen päähän!
Olen tosi väsynyt. Menen takaisin sänkyyn ja nukun lounaaseen asti.
-Se ei nyt taida onnistua. -Miksi ei?
Tuon takia.
Ei voi olla totta!
Reitti on selvä!
Kosto on suloinen!
Löytyykö maitoa?
Voi luoja!
Minuun ei osunut!
Se tyttö on ilman muuta kamalin koskaan tapaamani olio!
Kiitos oikein paljon.
-Huomenta, tytöt. -Huomenta, Marvas.
Marvas!
Yllätystarkastus! Huomio!
Navajot!
Älä vain mene sisään.
Yksi tytöistä sairastui illalla, ja sisällä on ihan kamalaa.
Se on ällöttävän näköistä.
Jos joku on sairastunut, minun täytyy mennä sisälle.
Siirryhän nyt.
En voi antaa sinun mennä sisälle. Se tauti tarttuu hyvin helposti.
Ihan totta.
Me voimme kaikki oikein hyvin-
-jollei Hallie Parker sitten tiedä jotain, mitä me emme tiedä.
-Puhun totta. Tulkaa itse katsomaan. -Siirry nyt, Hallie.
-Sanoinhan, että siellä on kamalaa. -Hän on kaiken tämän takana!
Sinä ja sinä!
Pakatkaa kassinne!
No niin, tytöt. Te muut palaatte omiin puuhiinne.
Te kaksi menette eristysmökkiin.
Tämä on juuttunut kiinni.
-Kiitos. -Ole hyvä.
Tässä on...
Se on Cuppy.
-Menikö joku kuvistasi pilalle? -Vain tämä upea Leo DiCaprio.
-Kuka? -Etkö sinä muka tunne häntä?
-Kuinka kaukana Lontoo oikein on? -5 000 kilometriä täältä.
Mutta joskus tuntuu, että se on paljon kauempana.
Kuinka kaukana sinä asut?
Kalifornia on toisella puolella maata. Tässä on kuva kodistani.
Onpa se kaunis!
Se rakennettiin, kun olin ihan pieni. Terassilta näkee koko viinitilan yli.
-Kuka tuo on? -Isäni. Hän ei tiennyt, että kuvasin.
Hän on minun paras ystäväni. Me puuhataan kaikkea yhdessä.
-Mitä nyt? -Minulla on vain vähän vilu.
-Haluatko sinä? -Joo, Oreot ovat suosikkejani.
Laitan kotona pähkinävoita niitten päälle.
Ihanko totta? Niin minäkin.
Useimpien mielestä se on ihan ällöttävää.
-Niin on. Minä en ymmärrä niitä. -En minäkään!
Millainen sinun isäsi on? Voitko sinä puhua hänelle-
-vai sanooko hän aina "puhutaan myöhemmin", mutta ei puhukaan?
Minulla ei ole isää. Tai on minulla tietysti ollut-
-mutta vanhempani erosivat kauan sitten. Äiti ei koskaan puhu hänestä.
-Ihan kuin isä olisi vain kadonnut. -Kamalaa. Kaikki eroavat nykyään.
-Niin on. -Kuinka vanha sinä olet?
-Täytän 12 lokakuun 11. päivänä. -Niin minäkin!
Onko sinunkin synttärisi 11. lokakuuta? Outoa, vai mitä?
Tosi outoa. Hei, sade on lakannut!
Mennäänkö hakemaan mehujäät?
-Mitä nyt? -Millainen sinun äitisi on?
En ole koskaan tavannut häntä. He erosivat, kun olin vauva tai aiemmin.
Isä ei puhu hänestä, mutta tiedän, että hän oli tosi kaunis.
-Mistä sinä tiedät sen? -Isällä oli laatikossa kuva hänestä.
Isä antoi sen minulle, kun katselin sitä koko ajan.
Minulla on jano. Eikö mentäisi ruokalaan hakemaan jotain?
Kuinka sinä voit ajatella sellaista juuri nyt?
-Miten niin? -Etkö sinä tajua?
Ajattele nyt! Minulla on vain äiti ja sinulla vain isä.
Sinä et ole koskaan nähnyt äitiäsi enkä minä ole nähnyt isääni.
Sinulla on vanha kuva äidistäsi ja minulla isästäni.
Sinun kuvasi on ainakin ehjä.
Minun kuvani surkean ryppyinen ja revitty keskeltä kahtia, ja...
Mitä sinä etsit sieltä matka-arkustasi?
Tässä on kuva minun äidistäni, ja se on myös revitty kahtia.
-Ihan keskeltäkö? -Niin.
Tämä on tosi omituista.
Lasketaan kolmeen ja sitten näytetään kuvat toisillemme.
Yksi.
Kaksi.
Kolme!
-Tuo on minun isäni. -Ja tuo minun äitini!
Ja tuo oli lounaskutsu.
Minulla ei ole enää nälkä.
Jos sinun äitisi on minun äitini-
-ja minun isäni on sinun isäsi-
-ja me molemmat synnyttiin 11. lokakuuta-
-silloin me ollaan siskoksia.
Siskoksiako? Hallie, me ollaan kaksoset!
-En tiedä, mitä sanoisin. -Mitä sinulla on kaulassasi?
Medaljonki. Sain sen kun synnyin. Siinä on "H".
Minä sain samanlaisen kun synnyin, mutta siinä on "A".
Ihoni on ihan kananlihalla.
Minä en siis ole ainut lapsi, olen kaksonen!
Minua on kaksi kappaletta! Tai siis meitä on kaksi. Tämä on ihan...
-Uskomatonta! -Ihan täysin!
-Ihan kokonaan! -Voi luoja!
-Kerro minulle äidistä. -Hän suunnittelee morsiuspukuja.
-Ihanko totta? -Hänestä on tulossa oikein kuuluisa.
Kreikkalainen prinsessa osti juuri äidin suunnitteleman puvun.
Mielenkiintoista, että kumpikaan ei ole mennyt uusiin naimisiin.
Onko isä ajatellut mennä uudestaan naimisiin?
Ei. Hän sanoo, että minä olen ainut tyttö hänen elämässään.
Äitikään ei ole edes harkinnut sellaista.
Nyt keksin maailman parhaan jutun! Olen tosissani: minä olen nero!
Sinähän haluat tutustua isään, ja minä haluan tuntea äitini.
Älä nyt pelästy. Minusta me voitaisiin vaihtaa paikkaa.
Minä menen Lontooseen sinuna, ja sinä lähdet Kaliforniaan minuna.
Me pystytään huijaamaan niitä. Mehän ollaan kaksoset!
Mehän olemme ihan sataprosenttisesti erilaisia.
Minä opetan sinut olemaan minä ja sinä opetat minut olemaan sinä.
"Haluatko tietää suurimman eromme? Minussa on tyyliä mutta sinussa ei."
-Minun on pakko saada tavata äiti! -Asia on niin...
...että jos me vaihdamme paikkoja, heidän pitää vaihtaa meidät takaisin!
-Silloin he tapaavat taas toisensa. -Kaikkien näiden vuosien jälkeen!
Kiitos! Minähän sanoin, että olen nero.
-Tässä on ukki. -Suloinen! Miksi häntä kutsutaan?
-Ukiksi. -Niinpä tietysti.
-Tässä on Martin, hovimestarimme. -Onko meillä hovimestari?
Tässä on olohuone ja tässä ruokasali.
Siellä syödään vain kiitospäivänä, jouluna ja tietysti 11. lokakuuta!
Selvä, minä olen valmiina.
-Älä pistä silmiäsi kiinni! -Anteeksi. Minua hermostuttaa.
-Sinuako? 11-vuotias leikkaa tukkani! -Kuulostit ihan minulta!
Se kai on tarkoituskin. Leikkaa nyt.
Ei mitään hätää! Tästä tulee upea.
Sinä näytät hyvältä!
-Tämä on tosi pelottavaa! -Et ole koskaan ollut upeampi.
Voi luoja!
-Minulla on reiät korvalehdissä. -Ei, ei, ei ja vielä kerran ei!
-En suostu siihen. Minä kieltäydyn. -Sitten tukkasi leikkaus oli turhaa.
En voi lähteä leirille reiät korvissa mutta palata sieltä ilman niitä.
-Neula on steriloitu. -Tiedätkö varmasti, mitä teet?
Olen ollut kaverieni mukana, kun niille on tehty reiät. Helppo homma!
Pistä silmäsi kiinni. Tämä on ohi ennen kuin huomaatkaan.
-Onko korvarengas valmiina? -On.
Anna se omena minulle.
Kiitos. Rentoudu nyt vain. Tämä on ihan helppo nakki.
Kun lasken kolmeen, ota jääpala pois.
Yksi, kaksi, kolme!
Nyt on aika sanoa näkemiin ja kiivetä busseihin.
Nähdään ensi kesänä. Minä lupaan!
-Soita joka päivä. -Älä sinä unohda kirjoittaa minulle!
-Nyt pitää lähteä. -Selvitä, miten vanhemmat tapasivat.
-Ja sinä selvität, miksi he erosivat. -Autosi tuli, Annie James!
Tässä on lippusi ja passisi. Martin hakee sinut lentokentältä.
-Milloin sinä lähdet? -Myöhemmin. Anna äidille pusu.
-Anna sinä isälle pusu. -Annie James paikalle heti!
-Hei sitten. -Viimeinen kuulutus!
Onnea matkaan.
Täällä sitä nyt ollaan.
Toivottavasti äiti pitää minusta. Ole kiltti ja pidä minusta!
-Annie! -Martin!
-Minulla oli ikävä. -Niin minullakin.
-Mitä olet tehnyt tukallesi? -Leikkasin. Pidätkö siitä?
Kyllä! Se on uusi tyylisi. Olet teettänyt myös reiät korviisi.
Annahan tulla!
Kotona ollaan!
Tässä se on: 7 Pembroke Lane.
TERVETULOA KOTIIN, ANNIE
Ukki?
-Olen tullut takaisin. -Onko se minun pikku tyttöni?
-Tuo pitkä hujoppiko minun tyttöni? -Niin, minä se olen.
Tervetuloa kotiin!
-Oliko sinulla hauskaa? -Oli, tosi hauskaa.
-Mitä sinä teet? -Minä haistelen.
Painan tämän muistiin. Kun minä sitten aikuisena muistelen ukkia-
-muistan kuinka hän tuoksui... piparmintulle ja piipputupakalle!
-Onpa mukavaa, kun olet palannut. -Annie?
-Äiti! -Sinä olet palannut!
-En voi uskoa, että sinä olet siinä. -Samat sanat!
Tukkasi on lyhentynyt! Kuka sen leikkasi?
-Yksi tyttö leirillä. Onko se ruma? -Ei, se on aivan upea!
Olet teetättänyt reiät korvalehtiisi!
Onko lisää yllätyksiä luvassa: napalävistyksiä tai tatuointeja?
Mitä nyt, kulta?
Anteeksi. Minulla on vain ollut sinua niin kova ikävä.
-Niin, siitä tuntuu olevan ikuisuus. -Et uskokaan!
Kerro nyt, oliko sinulla hauskaa.
Minä löysin vapaamatkustajan laukustasi.
-Voi luoja! Cuppy... -Mikä Cuppy?
Se on sen ystäväni, josta kerroin. Miten se joutui minun laukkuuni?
Koska se ei ole meidän, heitänkö sen pois?
Ei! Ei, minä postitan sen hänelle. Se tyttö rakastaa sitä niin kovasti.
Tämä on ollut hänellä koko elämän, eikä hän voisi ikinä esimerkiksi-
-matkustaa ulkomaille ilman tätä. Minä hoidan tämän, Martin. Kiitos.
Hei! Miten kuvaukset sujuvat?
Selviättekö te ilman minua? Annie palasi juuri kotiin.
Annie, onko sinulla jotain studiolla käyntiä vastaan?
Ei, päinvastoin!
Tuo on upea! Oletko sinä suunnitellut tuon?
Täytyihän minun jotain tehdä, kun olit poissa. Onko se liian...
Ei, se on aivan ihana. Tiedätkö, kenen päällä se olisi upea?
-Kenen? -Sinun.
Aikaero on tainnut sekoittaa pääsi! Mennäänpä nyt sisään.
-Minä tulin nyt. -Päivä on pelastettu!
-Olemme epävarmoja hunnusta. -Se peittää selän, mutta ilman...
Niin, jotain puuttuu. Voitko kääntyä sivuttain?
Olet oikeassa. Saanko hunnun?
Annie, tuo sieltä minulle yksi hattu.
-Kummasta sinä pidät enemmän? -Valkoisesta.
Niin minäkin.
Kokeile tätä. Nosta huntu suoraan taakse.
Käänny niin, että näen puvun takaa. - Näetkö, kuinka se laskeutuu?
Sinun pitää nyt olla monitoiminainen.
Näytä onnelliselta, nythän on hääpäiväsi!
Äiti on tosi mahtava!
Eikö morsiuspukujen suunnittelu saa sinua ajattelemaan naimisiin menoa?
-Tai eikö I-sana tule sinun mieleesi? -Mikä I-sana?
-Minun isäni. -Vai se. No itse asiassa ei.
Minulla ei ollut morsiuspukua, kun me menimme naimisiin.
Miksi ei?
-Miksi isä alkoi yhtäkkiä kiinnostaa? -Sinä et koskaan puhu hänestä.
Lapset miettivät sitä. Et voi vältellä sitä ikuisesti. Kerro!
Hän oli oikein ihana. Kun me tapasimme...
Niin, hän oli oikein erityisen ihana.
-Tapasitteko te Lontoossa? -Emme vaan QE2:lla.
Queen Elizabeth II seilaa Lontoon ja New Yorkin väliä.
Kumpikaan meistä ei pitänyt lentämisestä.
Tapasimme ensimmäisenä iltana. Hän on nimittäin amerikkalainen.
Niinkö? Oliko se rakkautta ensi silmäyksellä?
Minä tiesin, että kyselisit vielä jonain päivänä!
Rakas isä. Mitähän hän tekee juuri nyt?
Voi luoja, tuolla hän on!
Hal, tervetuloa kotiin!
-Tule halattavaksi, pikku tylleröni. -Isä, vihdoinkin!
Toivottavasti sinulla oli ikävää, koska et mene sinne ensi kesänä.
Minulla oli sinua niin ikävä!
Mitä sinulle on tapahtunut, Hal? Olet muuttunut. Oletko kasvanut?
Miten menee, isä? Miten Chessy ja muut voivat?
Kaikki voivat hyvin ja odottavat sinua. 8 viikkoa on liian pitkä aika.
-Täällä on tapahtunut paljon. -Minullekin on tapahtunut paljon.
Tunnen itseni lähes uudeksi naiseksi!
-Mitä nyt? Onko leuassani haava? -Ei.
Mutta näen sinut nyt ensi kertaa... siis tosi pitkään aikaan.
-Sinäkin näytät kasvaneen. -Mennään nyt kotiin, tyttöseni.
Muuten, kiitos kaikista niistä kirjeistä...
Onneksi ostimme sitä kirjepaperia, jota vinguit pitkään.
-Me aiottiin kirjoittaa, mutta... -Ketkä "me"?
Minä ja kaverini. Tapasin yhden tytön ja meistä tuli hyvät ystävät.
Me oltiin kuin siskoksia! Se oli tosi ihana tyttö.
"Ihanako"? Oletpa sinä asiallinen. Mutta puret edelleen kynsiäsi.
-Huomasit siis sen. -Sinähän olet aina purrut kynsiäsi!
Minä lopetan sen, isä. Se on kammottava tapa.
"Ihana tyttö", "kammottava tapa"... Olitko sinä sisäoppilaitoksessa?
-Sanot "isä" joka lauseen loppuun. -Anteeksi. En huomannut sitä, isä.
Anteeksi, isä. Haluatko sinä tietää, miksi sanon koko ajan "isä"?
Koska sinulla oli kova ikävä isukkia, vai mitä?
Juuri niin! Koska en ole koskaan ennen...
Kahdeksan viikon aikana, siis... En ole kertaakaan voinut sanoa "isä".
Isä on ihan korvaamaton henkilö tytön elämässä.
Isillehän on ihan oma päivänsäkin.
Ajattele, että jollain ei ole ollenkaan isää.
Ei isänpäiväkortteja, ei isän sylissä istumista.
Koskaan ei voisi sanoa: "hei, isä" tai "miten menee, isä?".
Lapsen ensimmäinen sanakin on "isi".
Sinä olet siis kaivannut sitä, että saat sanoa "isä".
Niin tosiaan olen, isä.
-Voi luoja! -Nyt alat kuulostaa itseltäsi.
Hei, kulta! Ei voi olla totta!
Sinä olet kasvanut! Meillä on ollut sinua kamala ikävä.
Älä anna isän päästää sinua enää leirille. Sinä tarvitset seikkailuja!
Minä tein maissileipää ja chiliä! Miksi olet niin hiljainen?
Minusta on vain niin ihanaa olla taas kotona.
-Puhuitko maissileivästä ja chilistä? -Kyllä. Niitä on liedellä.
Sinä olet muuttunut jollain lailla, Hal.
En oikein tiedä millä lailla, mutta sinä olet kyllä muuttunut.
Minä olen ihan kuin ennenkin. Ihan totta!
Hei, Sammy!
Mitä nyt, hölmö? Sehän on Hallie.
Minä taidan vielä haista leirille.
Sinä käyttäydyt ihan kuin et tunnistaisi häntä.
Täällä on vielä kauniimpaa kuin valokuvissa.
Mitä sinä haluat tehdä ensin?
Haluatko syödä ja purkaa, vai purkaa ensin ja syödä sitten?
Tai voimme myös syödä samalla kun puramme.
-Saisinko siis syödä huoneessani? -Kyllä, se on mahdollista.
Haluan että tapaat erään henkilön, kun olet valmis.
-Okei, isä! -Okei, Hal.
Sinä sitten syöt koko ajan!
-Kerroitko sinä hänelle? -En.
Mitä minulle pitäisi kertoa?
Minulle ei kuulu, miten isäsi nolaa itsensä, Hal. Hän on jo iso poika.
Joo joo, mutta kuka se nainen on?
Meredith Blake, PR-alan ihmisiä San Franciscosta.
Hänelle annettiin viinitilan mainonnan hoitaminen.
Hän on kyllä parempi myymään itseään kuin viinirypäleitä.
Mitä sinä tarkoitat?
Isäsi ei ole mikään sulava ja rakastettava "kuukauden poikamies".
Minä vain mietin, miksi tuollainen namupala-
-on kiinnostunut miehestä, joka pukeutuu huonosti ja syö chiliä.
Sitten minä tajusin, että kikatukseen on miljoonia syitä.
-Ja ne kaikki ovat pankissa. -Etkö usko, että hän pitää isästä?
Mistä minä tiedän, mutta hän on kietonut isäsi pikkusormensa ympäri.
He tekevät kaiken yhdessä: ratsastavat, uivat ja syövät ulkona.
Päättele itse, kun tapaat hänet.
Hei, tyttöseni. Nyt saat tavata hyvän ystäväni.
Hal, tässä on Meredith Blake.
Hei, Meredith Blake.
Saan vihdoin tavata kuuluisan Hallien! Olen odottanut kovasti tätä.
-Niinkö? No, tässä sitä ollaan. -Hänhän on ihastuttava!
Minä odotin tapaavani pikkutytön, mutta sinähän olet niin aikuinen.
Täytän pian 12. Kuinka vanha sinä olet?
-26. -Vain 15 vuotta minua vanhempi.
-Entä sinä, isä? -Oletpa nyt kiinnostunut matikasta.
Haen lisää chiliä ja pullon samppanjaa, niin voimme juhlia.
-Mitä me juhlimme? -Sinun paluutasi, tietysti!
Meredith Blake.
Päivää, pastori Mosby.
Se on siis suurta hyväntekeväisyysjärjestöä varten?
Kyllä, minä kirjoitan sen muistiin.
Kuulostaa ihastuttavalta, mutta mr Parker on silloin ulkomailla.
Kyllä, minä välitän viestin hänelle.
-Oliko sinulla leirillä hauskaa? -Onko isä lähdössä ulkomaille?
Ei, se oli vain valkoinen valhe, ettei hänen tarvitse osallistua.
En ole kuullut miehen puhuvan tyttärestään niin kuin Nicky sinusta.
-Te olette varmasti hyvin läheisiä. -Niin. Meillä on vain toisemme.
-Et kai sinä vain kastunut, Mer? -Vain vähän...
Isäsi ja minä olimme ratsastamassa, ja minä sain lainata sinun hevostasi.
Ei kai se haittaa sinua?
Sprout on tottunut siihen, että oudot naiset ratsastavat sillä.
Tai ethän sinä outo ole. Olet aika normaali niihin muihin verrattuna.
-Mihin muihin? -Haluatko tietää kaiken?
-Minkä kaiken? -Kaiken tietämisen arvoisen.
Muista naisista, siis. Minä ainakin haluaisin, jos olisin numero 29.
Olenko minä 29:s?
Isä vetää aina saman jutun läpi: ratsastus viinitilan halki-
-romanttiset päivälliset ja parasta viiniä, uinnit kuunvalossa...
Täältä tulee pullo parasta viiniäni.
Onko teillä ollut puhuttavaa, kun olin poissa?
-Tarkoittaako tuo "kyllä"? -Kyllä, todellakin...
Voisiko joku vastata?
-Jamesin perheessä. Annie? -Niin, Martin?
Tämä henkilö kuulostaa ihan sinulta.
Kenelle haluatte puhua? Anniellekö?
Totta kai. Hetkinen vain.
Täällä on Mildred Plotka. Hän kuulostaa kaksoseltasi.
Kaksoseltaniko? Tuo oli hauskaa, Martin.
Mildred-kulta! Miten sinä voit?
-Miten sinulla sujuu? -Hyvin, mutta sadetta on tiedossa.
Voitko odottaa hetken?
Pidä kiirettä, Hal. Minun on puhuttava kanssasi.
Nyt minä voin puhua. Äiti on ihana! Miten olen voinut elää ilman häntä?!
Hän on kaunis ja hauska, ja hänen morsiuspukunsa ovat ihania!
Sain hänet kertomaan, miten hän tapasi isän ja...
Lopeta, Hallie! Meillä on ongelma. Sinun on tultava tänne äidin kanssa.
Nytkö?! Olen ollut hänen kanssaan vain yhden päivän. Ei onnistu!
Mutta nyt on hätätilanne! Isä on rakastunut.
Älä viitsi! Ei isä ole koskaan tosissaan rakastunut.
Nyt kyllä on!
Isä pitää häntä kädestä ja suukottaa hänen niskaansa.
-Ihan totta? -Se on ällöttävää!
-Sinun pitää rikkoa heidän välinsä! -Minä yritän mutta olen alakynnessä.
Olen tuntenut hänet vasta 12 tuntia. Sinun on tultava auttamaan minua!
Ei käy. Haluan olla kauemmin äidin kanssa.
-Mitä tuo rahina on? -Annie, kuulen hyvin huonosti.
Tämä puhelu taisi katketa!
Kiitti vaan avusta, Hal.
Eräs leirillä tapaamani ystävä soitti.
Vaatekomerossa puhuminen on leirin perinne.
Tiedän kyllä, että se on vähän typerää.
No niin, kuka haluaa aamiaista?
Päivän tärkein ateria: paistettuja munia, pekonia ja paahtoleipää.
Ja jos olet tosi nälkäinen, ihanalta tuoksuvia suklaapannukakkuja.
-Kiitos, Chessy. -Eikö sinulla ole vieläkään nälkä?
Jätit chilin lähes syömättä ja nyt et halua aamiaista. Oletko sairas?
En, minä voin ihan hyvin. Missä isä on?
Hän ja neiti "vain-puolikas-greippi" lähtivät tunti sitten.
Sinä nukuit vielä.
Minäkin nukkuisin, jos soittelisin kylpyhuoneesta keskellä yötä.
Soitin leiritutulleni Mildredille. Hän asuu New Yorkissa.
Halusit siis soittaa Mildredille täältä yöllä aikaeron vuoksi?
Juuri niin.
Odotit siis, että kello on siellä kolme aamuyöllä. Sehän oli järkevää.
Itse asiassa kello oli seitsemän illalla hänen luonaan-
-koska hän on lomalla Bora Borassa.
Näppärästi keksitty.
Isäsi haluaa tavata sinut aamiaisen jälkeen toimistossaan.
Niinkö? Kiitos! Nyt olen syönyt aamiaisen.
Tuosta koirasta on tullut tosi outo! Kiitti hyvästä aamupalasta.
Työnnä sitä, Hal.
Anteeksi, minä unohdin.
Kiva, että tulit. Minulla on sinulle jotain oikein tärkeää kerrottavaa.
Minullakin on sinulle jotain oikein tärkeää kerrottavaa.
-Kerro sinä ensin. -Ei vaan sinä.
-Haluan puhua sinulle Meredithistä. -Ja minä sinulle äidistä.
-Mitä halusit kertoa Meredithistä? -Mitä halusit kertoa äidistäsi?
Olen melkein 12. Kuinka kauan minun pitää vielä uskoa haikaraan?
-Mehän olemme puhuneet äidistäsi. -Ei olla oikein kunnolla!
Tarvitsen enemmän kuin puolikkaan valokuvan. Olen melkein murkku!
-Minä tarvitsen äidin. -Olet oikeassa.
Olet ihan oikeassa, tarvitset äidin. Siitä tulikin mieleeni...
Meredith.
Hei, Hal. Tässä on apulaiseni Richard.
Tässä on Nickin tytär, josta olen kertonut sinulle.
-Joko sinä kerroit? -Melkein.
-Syödäänkö myöhemmin lounasta? -Lupasin olla tänään Halin kanssa.
Selvä. Minulla on työn alla etiketti, jonka kuvassa olet S-I-N-Ä.
Ihastut siihen varmasti. Nähdään illalla, kulta.
Hei hei, Hal.
Ensimmäisenä lähetän tuon kakaran sisäoppilaitokseen Timbuktuun.
-Jäätävä nainen! -Niin, ja olen ylpeä siitä!
Selvä, sinä voitit. Anna hevosesi vähän levätä.
-Odotatko kovasti telttaretkeämme? -Mitä telttaretkeä?
Sitä jonka teemme joka kesä ennen kuin palaat kouluun.
Ai sitä. Joo, tietysti! Siitä tulee tosi hauskaa!
Hal, mitä sinä pidät Meredithistä?
Minä, isä? Sinun PR-naisenasi, ystävänäsi vai minä?
Ei, vaan mitä sinä pidät hänestä henkilönä?
Hänellä on hieno tukka, hyvät hampaat, ja hän osaa tavata "sinä".
Minähän en tunne häntä ollenkaan.
-Miksi haluat tietää sen? -Minäpä kerron. Uskomatonta kyllä...
Kumpi on ensin kotona!
Minä yritän kertoa sinulle jotain, Hal!
Hiljennä vauhtiasi!
Tämä on ihan liikaa. Minä en selviä tästä. Minä olen vain nuori tyttö!
-Haluatko sinä kertoa minulle jotain? -Chessy, sinä säikähdytit minut.
"Säikähdytin" sinut, vai?
Minä pelästyin. En nimittäin tiennyt, että olit täällä.
Onko ihan varmaa, että sinulla ei ole mitään kerrottavaa?
Esimerkiksi, miksi Sammy ei enää tule lähellesi.
Tai miksi ruokahalusi on muuttunut.
Tai miksi sinusta on tullut niin kunnollinen-
-ja miksi käytät todella outoa kieltä.
Minä vain muutuin kesän aikana todella paljon, Chessy.
Jos en olisi aivan varma, vannoisin että olet...
-Unohda se. Se on mahdotonta. -Kuka sinä vannoisit minun olevan?
-Ei kukaan. Unohda koko juttu. -Vannoisitko minun olevan...Annie?
-Tiedätkö sinä Anniestä? -Minä olen Annie.
Miksi sinä häivyit niin äkkiä, Hal? Minulla oli sinulle kerrottavaa.
-Miksi sinä katsot häntä noin? -Miten?
Minä katson häntä samalla lailla kuin olen tehnyt 11 vuotta.
Siitä päivästä lähtien, kun hän syntyi: 3 kiloa ja 53 senttiä.
Niin minä häntä katson!
Saanko minä halata häntä?
Hän on niin kaunis!
Ja niin iso!
Minä teen jotain herkkuruokaa. Mitä haluaisit? Kerro vain.
Teen herkkuja kaapista löytyvistä aineksista.
Tule, Hal. Meidän pitää nyt jutella.
No, anna tulla.
Kulta.
Mitä mieltä olet siitä, että Meredithistä tulisi perheenjäsen?
-Meidän perheen jäsenkö? -Niin.
Minusta se on ihan loistojuttu! Mahtavaa, upeaa...
Minä olen aina halunnut isonsiskon!
Nyt sinä taisit ymmärtää väärin.
Enkä! Sinä aiot adoptoida Meredithin. Se on tosi ystävällistä.
Ei, en aio adoptoida häntä. Aion mennä naimisiin hänen kanssaan.
Järjetöntä! Miten voit naida naisen, joka voisi olla minun siskoni?!
Hal... Rauhoitu nyt, Hal!
-Puhutko sinä ranskaa? -Minä opin sitä leirillä.
Anteeksi. Keskustellaan tästä nyt rauhallisesti ja järkevästi.
Ja englanniksi, jos sinulle sopii.
-Mikä sinulla oikein on, kulta? -Ei mikään. Minä vain...
Et sinä voi mennä naimisiin. Silloin sinä pilaat kaiken!
Minä en tiedä tästä mitään.
Hän luuli, että minä adoptoisin Meredithin!
Hei, kultsi!
Sinä näytät jännittyneeltä.
-Mitä sanoisit martinista? -Sopii, tuplana.
Tulossa on.
Chessy!
Eikö olekin hieno? Tarvitsemme tätä näin suuressa talossa. - Chessy!
Niin?
Kaksi martinia, kiitos. Mr Parkerin drinkki tuplana.
Olisitko niin kiltti? Minä saan kohta migreenin.
-Minä kerroin Hallielle. -Mitä hän sanoi?
Hän kirkui ranskaksi. En edes tiennyt, että hän puhuu ranskaa!
Mikä häntä oikein vaivaa?
Nicky, sehän on klassinen reaktio.
Isä menee uudestaan naimisiin. Olisi outoa, jollei hän reagoisi.
Minä menen puhumaan hänelle niin kuin nainen naiselle.
Luulen, että hän on vähän allerginen sinulle juuri nyt.
Juuri siksi se onkin tärkeää. Joskus se jää on kuitenkin murrettava.
Pidä paitojesi nappeja enemmän auki. Haluan nähdä rintakarvasi.
-Kop, kop. Saanko minä tulla? -Sopiihan se.
-Uutinen taisi olla sinulle sokki. -Suurin piirtein.
Muistan kun minä olin 11. Seurustelin silloin ensimmäistä kertaa.
Se on upea ikä! Silloin alkaa tuntea itsensä naiseksi.
Pian sinäkin ymmärrät, millaista on olla rakastunut.
Enpä usko. Poskihampaanikaan eivät ole vielä puhjenneet.
Minun poskihampaani puhkesivat hyvin aikaisin.
Usko pois: rakastuminen on mysteeri, joka vie miehen ja naisen...
En haluaisi keskeyttää liikuttavaa puhettasi-
-mutta tiedän, mitä isä näkee sinussa.
Niinkö?
Sinä olet nuori ja seksikäs, ja isähän on vain mies.
Mutta avioliiton pitäisi kai perustua muuhunkin kuin seksiin.
Isäsi todellakin aliarvioi sinua!
Mutta sinä et aliarvioi, vai kuinka?
Nuoruus ja kauneus eivät ole rikoksia. Minäpä kerron sinulle:
Palvon isääsi. Hän on juuri sellainen mies, jollaisen haluan naida.
Tämä on aitoa rakkautta. Sinä et voi tulla meidän väliimme.
Ikävä juttu, enkeli, mutta et ole enää ainut tyttö Nickin elämässä.
-Hyväksy se. -Jos juttu kerran on noin...
...niin isän rahoilla ei ole mitään tekemistä naimisiin menon kanssa.
Kuuntelepas nyt, pikkuneiti.
Menen naimisiin isäsi kanssa kahden viikon päästä, pidit siitä tai et.
Sinä et pärjää alkuunkaan minulle. Onko selvä?
Ilman muuta.
Martin, täyttäisitkö taas lasini.
Sinä olet kasvanut varmaan seitsemän senttiä kuudessa viikossa!
-Tämä viini on oikein hyvää, Martin. -Saanko minä maistaa?
Enpä usko, että sinä pidät tästä.
Tuoksu on minun mielestäni vähän liian vahva merlot-viinille-
-mutta minä pidänkin pehmeämmistä kalifornialaisista rypäleistä.
Onko hänestä tullut leirillä viiniasiantuntija?
-Oletko kunnossa? -Taisin ottaa siemauksen liikaa.
Raikas ilma tekisi varmasti terää.
-Saanko mennä hetkeksi ulos? -Tulenko minä mukaan?
Ei, minä selviän kyllä. Olen vain vähän tokkurassa.
"Tokkurassako?"
Haluan tilata vastapuhelun Amerikkaan.
-Mitä nyt? -Minä olen epätoivoinen.
-Isä menee naimisiin. -Mitä sinä tarkoitat?
Frakki, morsiuspuku - koko homma! Häät ovat kahden viikon päästä.
Jos yritämme saada äidin ja isän taas yhteen, meidän on pidettävä kiirettä.
Äiti ja minä menemme illalla teatteriin.
-Pudotan pommin huomisaamuna. -Kiitos!
-Pidä kiirettä, Hallie! -Selvä.
Anteeksi, sir!
Mitä sanoisit pienestä kävelystä puistossa, pikku neitiseni?
-Voisitko sinä selittää tämän? -Se on pitkä tarina.
Tämä puisto on iso ja meillähän on aikaa.
Ota vain härkää sarvista, tyttönen.
Tule sisään. Viimeistelen vain tämän luonnoksen.
Sitten voisimme mennä lounaalle ja eksyä iltapäiväksi Harrodsiin.
Se ei sovi. Minun on lähdettävä tänään kaupungista.
Niinkö? Ja mihin sinä aiot mennä?
Annie!
Minun on mentävä Annien luo!
-Ja missä tämä Annie mahtaa olla? -Napassa isänsä Nickin kanssa.
-Etkö sinä siis olekaan Annie? -Näin on.
Oletko sinä Hallie?!
Olen.
Annie ja minä tapasimme leirillä ja päätimme vaihtaa paikkoja.
Anteeksi. En ollut koskaan nähnyt sinua, ja olen aina uneksinut siitä.
Annie halusi myös tavata isän, ja siksi me vaihdoimme paikkoja.
Älä ole vihainen. Minä rakastan sinua kovasti-
-ja toivon että voit joskus rakastaa minua itsenäni etkä Annienä.
Voi kultaseni, minä olen aina rakastanut sinua.
Minä en ole koskaan ennen ollut näin onnellinen!
Nyt sinun täytyy kai vaihtaa meidät takaisin, vai mitä?
Juridisesti isäsi on sinun huoltajasi ja minä Annien huoltaja.
"Miehen lapsi ja naisen lapsi". Anteeksi, mutta tämä on tosi typerää.
Olen ihan samaa mieltä.
Lennetään Napaan selvittämään tämä Annien ja isän kanssa.
Olet oikeassa. Älä ole huolissasi, kulta. Minä hoidan tämän kaiken.
Minä en selviä tästä! Emme ole olleet yhteydessä 11 vuoteen-
-ja nyt lennän maapallon toiselle puolelle. En ole tarpeeksi kypsä!
Jos hän ei olisi ärsyttänyt minua, olisimme vieläkin naimisissa.
Keksimme tämän järjestelyn, ettei meidän tarvitsisi tavata.
Oletko nähnyt minua tällaisena?! Älä vastaa!
Entä jos hän ei tunnista minua? Älä vastaa siihenkään.
Hallie sanoi, että hän on huippuseksikäs.
Hän oli kyllä aika namupala. Hänen hymynsä vei jalat altani.
-Minä olen valmis! -Niin minäkin, melkein.
-Matkalaukkusi on ihan tyhjä. -Niin onkin. Puhuitko isäsi kanssa?
Puhuin, ihan äsken. Hän odottaa kovasti tapaamistanne.
"Odottaa kovasti", niinkö? Odottaako hän sitä peläten-
-vai odottaako hän sitä iloisena?
Iloisena, ehdottomasti!
Hän tapaa meidät huomenna Stafford-hotellissa San Franciscossa.
Niin pianko?
Mene sinä alas hakemaan lippumme mummilta...siis ukilta, kun pakkaan.
Narraat, narraat, valheeseen tarraat!
Martin, minä haluan pyytää sinulta jotain ihan typerää.
Tiedäthän, että olet enemmän kuin hovimestari minulle. Olet kuin veli.
-Ja siksi minä ajattelin, että... -Minä tulisin mukaanne.
Tulisitko sinä? Kiitos! Tule mukaan ystävänä, älä hovimestarina.
Se olisi minulle kunnia. Ja saanko sanoa ystävänä-
-että jos tapaisin entiseni 11 vuoden jälkeen, ja minulla olisi nuo sääret-
-minä pukisin tämän päälleni!
Lyötte tässä laudalta kaikki!
-Toivota minulle onnea. -Onnea matkaan.
-Hei sitten, ukki. -Hei hei, Hal.
-Tulethan sitten kiitospäiväksi? -Aivan varmasti tulen!
-Kerro isällesi terveisiä! -Kerrotaan.
He tulevat millä hetkellä hyvänsä. Ole nyt kiltti, isä.
Hän on juuri sellainen toivomasi vävy, ja miljoonat päälle.
Sitten minä olen varmasti kiltti!
Tuolla hän on.
Ja koko roskasakki on mukana.
Hei, kulta!
Hallie, Chessy ja Sammy.
Mitä sinä täällä teet?! - Toitko koiran Staffordiin?
-Hal rukoili minua. -Sinä olet ihan liian kiltti.
Kiltti hauva. - Ovatko nuo sinun vanhempasi?
Vihdoinkin te tapaatte!
Tässä on minun sulhaseni Nicholas Parker.
Päivää, Nicholas. Hauska tavata. Minä olen Vicky.
Tässä on Nickin ihana tytär Hallie. Tämä tapaaminen oli hänen ideansa.
Miten sinulla menee? Olemme kuulleet sinusta vain hyvää.
Hei, kulta! Voit kutsua minua Vicky-tädiksi.
Se toinen raaja, rouva.
Matka meni nopeasti ja oikein hyvin!
En ole ennen nähnyt teitä noin janoisena.
-En ollut ennen maistanut votkaa. -Sitäpä ei uskoisi.
Tule, annetaan palaa.
Nyt minä olen sotkenut kaiken!
Se huone sopii täydellisesti häihin! Se ei ole liian iso eikä liian pieni.
Tietysti olisi ihanaa pitää häät kotonasi, mutta tämä olisi mahtavaa.
Mennään huoneisiimme siistiytymään ja sitten yhdessä lounaalle.
-Hieno idea. -Nähdään 10 minuutin päästä.
Kun nyt kerran olemme täällä, käydään katsomassa morsiussviittiä.
Se on varmasti huippuhieno.
Minä unohdin laukkuni!
Odota, Sammy!
Anteeksi, oletteko nähnyt beigeä... Kiitos.
-Äiti! -Ei sinun olisi tarvinnut odottaa.
Minun pitää saada raitista ilmaa.
Mene sinä edeltä. Nähdään älykerrassa.
Kaunis takki. Oliko sinulla tuo päälläsi koneessa?
Hän on humalassa!
Hän ei ole koskaan juonut enempää kuin lasillisen viiniä-
-ja nyt hän on ihan kännissä!
Tee nyt niin kuin hän haluaa: te näette sitten "älykerrassa"!
Vihdoinkin kahden!
Hallie Parker!
Älkää tehkö noin. Minä näen jo kaiken kahtena.
-Minä tässä äiti, Annie. -Kultaseni!
Sinä olet upean näköinen!
Minun tyttöni!
Te olette yhdessä! Miten te saatoitte tehdä minulle näin?
Anteeksi mutta ehdotan, että jatkamme keskustelua huoneessa.
-Et varmaankaan muista minua... -Chessy!
Minä olen aina pitänyt hänestä!
Toinen teistä, en kylläkään tiedä kumpi...
...kertoi minulle, että isänne tietää tulostani.
Mutta hän ei selvästi tiennyt, että olemme edes samalla planeetalla...
-...saati sitten samassa hotellissa. -Oletko sinä jo tavannut isän?!
Hän meni heti kalmankalpeaksi ja luuli nähneensä aaveen!
Saisinko jotain kylmää päähäni.
Minä mietin kyllä, miltä tuntuisi nähdä isänne.
Mutta minä vilkutin kuin idiootti, kun joku naikkonen kähmi häntä-
-eikä se ollut kyllä sitä, mitä minä odotin.
-Mitä sinä oikein teet? -Käyn uimassa. Häiritseekö se teitä?
Ei ollenkaan. Pidä hauskaa. Jonkun meistä pitäisi pitää hauskaa.
-Hei... -Hei... Hei vaan teillekin.
Tässä on hovimestarimme Martin.
Hauska tavata. Minä olen hänen hovimestarinsa.
Enchanté, mademoiselle.
Oi, oi. Ilo on kokonaan minun puolellani, monsieur.
Teidän piti kertoa, miksi toitte minut tänne kertomatta isällenne!
Sitten minä menen tarkistamaan minibaarin sisällön huoneessani.
-Sallikaa minun auttaa... -Hetkinen! Tiedättekö te jotain?
Äiti, isä on menossa uudelleen naimisiin.
Julmia Juonisen kanssa. Niin ei saa tapahtua.
Hän on väärä nainen isälle. Ainut tapa saada isä järkiinsä...
Kerro sinä äidille.
Isän pitää vain taas tavata sinut.
Ette kai te yritä saada minua ja isäänne taas yhteen?!
-Yritetään. Te sovitte hyvin yhteen! -Seis!
-Tiesittekö te tästä? -Mistä? Ei! Ei tiedetty...
Minulla ei ollut aavistustakaan.
-No, käytännössä kyllä. -Minä tiesin vähän. Hallie kertoi.
-Se oli heidän ideansa. -Minähän olen ikuinen romantikko.
Minäpä kerron teille erään asian.
Nick Parkerilla ja minulla ei ole yhtään mitään yhteistä...enää.
Ja Nick vaikuttaa hyvin tyytyväiseltä-
-pitkäsääriseen ja minihameiseen morsiameensa.
Te saatte selittää isällenne, että olen täällä vain yhden asian vuoksi:
Haluan vaihtaa teidät kaksi takaisin.
Tehdään nyt, mitä meidän pitää tehdä. Tuliko selväksi?
-Isä, mihin sinä menet? -Käyn vain aulassa.
Voitko pitää Meredithistä sillä aikaa huolta?
Hallie, olenko salonkikelpoinen? Näytänkö vanhalta?
Olet tosi komea! Olet nuori ja komea.
Sinun piti pitää Meredithille seuraa.
Niinkö? Ai niin! Minä etsinkin juuri häntä.
-Mahtava nähdä sinua, isä! -Niin sinuakin, tyttöseni.
Hienot vaatteet. Juoksepa nyt ylös.
-Missä isäsi on? -Puhutko sinä minulle?
Oletko sinä Robert DeNiro? Tietysti minä puhun sinulle.
Meredith... Joo, minä näin hänet juuri äsken.
-No haloo! Missä hän oli? -Hän meni tuonnepäin, luulisin.
-Mitä sinä tuijotat? -En mitään.
Sinä vain olet todella kaunis.
Älä nyt vain sano, että olet päättänyt olla minulle kiltti.
Jos näet isääsi, kerro että hän on myöhässä.
Miten haluat, Julmia Juoninen.
Olkaa hyvä! Tämä lääkitsee kaiken mahdollisen.
Mutta älkää kysykö, mitä se sisältää.
Malja...teille! Olkoon elämänne yksinkertaisempaa kuin minun.
Kiitos.
-Kuiva martini, kiitos. -Anteeksi. Taisin juuri juoda tervaa.
Tässä on martininne. - Laskunne, miss James.
-Oletteko te Elizabeth James?! -Taidanpa olla.
Näin suunnittelemanne morsiuspuvun Voguessa ja rakastuin siihen!
Faksasin teille, mutta kuulin että olette matkoilla.
Tämä on varmaankin kohtaloa. Minä olen Meredith Blake.
Anteeksi.
Me olemme etsineet sinua.
Hotelli sopii täydellisesti häihin. Pidän tästä koko ajan enemmän.
Niin minäkin. Ilman muuta.
Montako vierasta sinun puoleltasi on tulossa noin suurin piirtein?
Voinko minä palata siihen? En tiedä ihan vielä.
Oletko sinä kunnossa?
-Hei, Liz. -Hei, Nick.
Katsos vain, siinä sinä olet.
Onko täällä jotain tekeillä? Minä olen kuin ällikällä lyöty-
-mutta sinä et vaikuta yhtä yllättyneeltä.
Minä en ole kuullut sinusta 11 vuoteen ja sitten yhtäkkiä...
Isä, minä voin selittää tämän kaiken.
Tiedätkö sinä, kuka tämä on?
Itse asiassa tiedän. Ja itse asiassa minä en ole Hallie.
-Itse asiassa minä olen Hallie. -Molemmatko täällä?
-Annie? Hallie? -Sinä ja äiti ajattelette kai samoin.
Lähetitte meidät samalle leirille, ja sitten yksi asia johti toiseen.
He vaihtoivat paikkoja, Nick.
-Annie on siis ollut luonani! -Halusin tietää, millainen sinä olet.
Ja Hallie halusi tutustua äitiin. Oletko sinä vihainen?
En tietenkään, kultaseni! En vain tajua, että se olet sinä.
Näin sinut viimeksi vaippaikäisenä! Anteeksi, minä kastelin sinut.
Nyt minä olen aika iso tyttö eikä minulla ole isää.
Ja minä olen pian äkäinen murrosikäinen-
-eikä minulla ole äitiä, jonka kanssa tapella!
Olitko sinä Lontoossa koko ajan?
Tule tänne, kulta!
Äiti on aivan upea. Miksi sinä päästit hänet lähtemään?
Tytöt, isänne ja minun pitää puhua hetki keskenämme.
-Sopiihan se. -Jutelkaa ihan rauhassa.
Tämä on ihan uskomatonta.
Näen nyt heidät yhdessä, ja sinut.
Anna minun auttaa.
Anteeksi, onko teillä ensiapulaukkua?
Mene makuulle.
Miten sinulla menee, Lizzie? Vai sanovatko kaikki sinua Elizabethiksi?
Ei, Lizzie sopii kyllä. Isäni kutsuu minua vielä Lizzieksi.
Minulla menee oikein hyvin.
Sinä et ole muuttunut ollenkaan.
Siellähän sinä vihdoin olet!
Te olettekin tavanneet. Elizabeth suunnittelee morsiuspukuja ja...
Minä en ymmärrä. Miten te tapasitte, ja miksi sinä olet likomärkä?
-Teetkö sinä morsiameni puvun? -En tiennyt, että hän on morsiamesi.
Mitenkö me tapasimme? Miten te tapasitte?
Olenko jäänyt jostain paitsi?
-Maailma on pieni! -Kuinka pieni?
-Hei, Mer! -Miten menee?
Olenko kertonut sinulle, että Hallie on toinen kaksosista?
Et. Olet unohtanut sen pienen yksityiskohdan.
Ei hän kertonut sitä minullekaan.
Minä olen oikea Hallie. Tuossa on Annie.
Hän teeskenteli olevansa minä ja minä teeskentelin olevani hän.
Tässä on meidän äitimme Elizabeth James.
Onko tuo teidän äitinne?!
-Olitko naimisissa hänen kanssaan? -Taisinpa ollakin.
-Maailma on todellakin pieni. -Ja se kutistuu koko ajan.
Onpa outoa, että olemme kaikki täällä samana viikonloppuna.
No jopas jotakin. Onpa suloista.
Minä en jaksa enää uusia yllätyksiä. Kerro minulle, mihin menemme.
Ihastut ihan varmasti siihen.
-Tiedätkö, mihin he vievät meidät? -Ei aavistustakaan.
Missä me olemme?
-Syömmekö me täällä?! -Ei, me syömme itse asiassa tuolla.
Alus on meidän tämän illan.
Miten me oikein maksamme tämän?
-Me yhdistimme viikkorahamme. -Joopa joo... Annie?
-Okei, ukki maksoi osan tästä. -Annie!
-No, ukki maksoi suurimman osan. -Te pidätte tästä varmasti.
Aika hulppea tämä on.
Elizabeth ja Nick, päivällisenne on katettu.
Voi tytöt!
-Pöytä on katettu vain kahdelle. -Se on osa tätä yllätystä.
-Me emme jää tänne. -Ettekö?
Mutta minä jään. Olen Chessy, tarjoilijanne. Ei vitsejä, kiitos.
Olen Martin, teidän sommelier'nne. Saako olla kuohuvaa-
-jotta te juopuisitte ettekä antaisi minulle ja tälle neidille potkuja-
-koska olemme toteuttaneet näiden pelottomien 11-vuotiaiden toiveen?
Tunnelmamusiikkia, Annie.
Rentoutukaa nyt. Seilatkaa ajassa-
-takaisin menneeseen.
-Kai ymmärrät, mitä he yrittävät? -Taidanpa ymmärtää.
He ovat lavastaneet tapaamisiltamme: laiva, musiikkia...
Jopa tarjoilijat!
-Kuinka suloista. -Taidanpa ottaa sen juoman, Martin.
Minä en ole ollut laivalla QE2:n jälkeen.
En minäkään.
-Malja... -Tyttärillemme.
Tyttärillemme.
Nyt minä tiedän, miltä kultakalasta tuntuu.
Jos joskus olemme todella kahden, ehkä me voisimme-
-puhua siitä, mikä suhteessamme meni vikaan.
Minulla on vain heikkoja muistoja siitä. Se loppui niin pian.
-Se alkoikin niin pian. -Sen minä kyllä muistan hyvin.
Tämä näyttää hyvältä. Minusta me voimme nyt tarjoilla keiton.
Sinä annostelet ja minä tarjoilen.
Minä annostelen...
Ja minä...
Sinä tarjoilet...
Sinulla tuntuu menevän erittäin hyvin.
Unelmasi omasta viinitilasta on toteutunut.
Niin sinunkin unelmasi. Piirsit aina lautasliinoihin ja lehtien kulmiin.
-Nyt olet kuuluisa suunnittelija. -Niin, se on upeaa.
-Olemme saaneet, mitä halusimme. -Niin olemme.
Mitä me teemme tyttöjen suhteen?
-Emme kai voi enää erottaa heitä. -Voimme pitää kumpikin puoli vuotta.
Eivät he voi käydä kahta eri koulua puolivuosittain!
-Olen samaa mieltä. -Minä pidän heidät vuoden, ja sinä...
Mutta juuri siksihän me...
Anteeksi. Älkää minusta välittäkö. Hyvää ruokahalua.
-Siksihän me järjestimme sen näin. -Niinkö?
Sovimme niin, ettei meidän tarvitsisi enää tavata.
Emme me sopineet niin.
Minulla on siitä vain heikkoja muistoja.
-Etkö muista päivää, jolloin lähdit? -Muistan oikein hyvin!
-Tekikö se kipeää, kun minä heitin... -Hiustenkuivaajalla.
Anteeksi.
En saa ehkä enää koskaan olla kahden sinun kanssasi.
Siksi haluan tietää siitä päivästä.
Miksi sinä lähdit?
Olimme niin nuoria ja molemmilla oli temperamenttia.
Sanoimme typeriä asioita, ja sen jälkeen pakkasin.
Lensin ensi kertaa elämässäni lentokoneella-
-etkä sinä tullut minun perääni.
En tiennyt, että sinä halusit sitä.
Eihän sillä ole enää mitään väliä.
Ollaan nyt hyvillä mielin tyttöjen vuoksi ja vedetään tämä ilta läpi.
Selvä, vedetään tämä ilta kunnialla läpi.
Tässä on passinne. Hyvää kotimatkaa.
-Missä Annie on? -Hän on tulossa alas.
-Lähetän Hallien luoksesi jouluksi. -Annie tulee luoksesi pääsiäiseksi.
Meidän pitää nyt lähteä, Annie.
Me tulimme siihen tulokseen, että meitä on huijattu.
Me haluamme sille telttaretkelle, mutta yhdessä.
-Mille telttaretkelle? -Sille jokakesäiselle ennen koulua.
-Mene vaihtamaan vaatteesi, Annie. -Oletko varma, että olen Annie?
-Tietysti olen! -Oletko sataprosenttisen varma?
Tämä ei ole hauskaa! Äiti myöhästyy lennoltaan teidän takianne.
-Annie! -Niin?
-Tämä on Hallie. Olen ihan varma. -Toivottavasti olet oikeassa.
Et kai haluaisi lähettää väärää tyttöä Englantiin?
Vai kuinka?
Meidän ehdotuksemme on tällainen:
Mennään isän luo, pakataan ja lähdetään kaikki telttaretkelle.
-Kaikki neljäkö? -Sitten kerromme, kumpi on kumpi.
Tai tottelette meitä ja otan toisen teistä mukaani, haluatte tai ette.
-Mitä minun pitäisi tehdä 3 päivää? -Tämä on vähän hankala tilanne.
Miten niin "hankala tilanne"? Mitä sinä oikein tarkoitat?
Mitä hän täällä tekee?
Tytöt vaativat, että me neljä lähdemme telttaretkelle.
-Oletteko te nyt Bradyn perhe, vai?! -Onko kaikki hyvin?
Itse asiassa ei ole. Minä en tiennyt, että sinä lähdet mukaan.
-Minä en ole kovin innostunut siitä. -En minäkään.
On kyllä epäilyttävää, että ex-vaimo on mukana.
Haluan, että tulet meidän mukaamme.
-Minä olen tosissani. -Liz...
Olen jo pilannut viikonloppunne, joten se on vähintä mitä voin tehdä.
-Mitä Meredith täällä tekee? -Äiti kutsui hänet mukaan.
Olkaa nyt kilttejä.
Pitäkää hauskaa!
Mitä sinä nyt, Liz?
Te tarvitsette aikaa olla yhdessä ennen suurta päiväänne.
-Ei me tätä näin suunniteltu! -Teillä on hauskempaa ilman minua.
Sitten minun ei tarvitse lähteä. En ole tottunut retkeilijä.
Oppisit tuntemaan tytöt paremmin.
Ensi viikollahan he ovat jo puoliksi sinun.
Pitäkää hauskaa!
Haluaisin nähdä hänen kiipeävän vuorta ylös!
Minä tapan treenaajani! Hän väittää, että olen hyvässä kunnossa.
-Miten tämä voisi olla hauskaa? -Pidetään tauko.
Taasko? Tällä vauhdilla olemme järvellä vasta kolmen päivän päästä.
Meredith ei ole tottunut vuoristoon. Rauhoitu nyt.
Minua särkee. Voiko joku ojentaa minulle Evian-pullon? En voi liikkua.
Mahtavaa!
Ole hyvä.
Mitä nyt, kulta? Mitä tapahtui?
Tämä istui hänen vesipullollaan.
-Ei se ole vaarallinen. -Ei niin, minä tiedän.
Menkää te edeltä. Minä selviän kyllä.
Vie se pois! Minä inhoan kaikkia matelijoita!
Miten sinä voit koskea siihen? Pistä se pois.
Hyvä on, hyvä on.
Tytöt, minä kuljen edeltä. Te kaksi saatte auttaa Meredithiä.
Varmasti autattekin minua: suoraan kallion kielekkeeltä alas.
-Ei hassumpi idea. -Näetkö sinä kielekkeitä?
-Minun reppuni! -Tarvitsetko sinä apua?
En teiltä. Älkääkä uskoko, että tuo enkelimäinen ilme hämää minua.
Vielä yksikin temppu-
-niin teen elämänne hankalaksi siitä lähtien, kun sanon "tahdon".
Onko selvä?
Selvä, Julmia Juoninen.
Miksi te oikein kutsuitte minua?
Ei miksikään, Julmia.
Ai niin, Mer. Hiuksissasi taitaa olla jotain.
Mitä nyt?
Mitä tapahtui?
Kysy noilta!
Mitä me muka tehtiin? Mehän oltiin ihan sinun takanasi.
Täältä tulee lisää puita. Näiden pitäisi riittää vähäksi aikaa.
Etkö tosiaan halua taimenta, äiti? Voidaanko me kutsua sinua äidiksi?
Äitinne varmasti haluaisi, että kutsuisitte minua Meredithiksi.
Ja ei kiitos, minä en syö taimenta. Olen sanonut sen jo tuhansia kertoja.
-Odotan aamiaista. Mitä syömme? -Taimenta!
-Se on osa tätä kokemusta. -Ovatko hyönteisten puremat myös?
-Ne tuntuvat pitävän tästä aineesta. -Mitä sinä hierot ihoosi?
Ei ole kumma. Tämä on sokerivettä. Mistä sinä sait tämän?
Nyt riittää! Otan ison unipillerin ja menen nukkumaan.
Meredith!
-Mitä sinä teet? -Minä en halua, että puumat...
Täällä ei ole puumia, vai mitä?
Ei ole.
Hyvää yötä.
Tytöt, lopettakaa tuo. Hän ei ole ulkoilmaihminen.
En aikonutkaan naida Annie Oakleyn laista naista.
-Kuka on Annie Oakley? -Lopettakaa nyt vain.
Toivottavasti hänen suuri unipillerinsä toimi.
Ota sinä tuo pää.
-Onpa hän painava! -Ja hän kuorsaa.
Nicky?
Kauniita unia, rakas "äiti".
Tuo tuntuu hyvältä.
Nicky!!!
-Mitä nyt taas? -Minäpä kerron sinulle!
Heti kun menemme naimisiin, nuo kakarat lähtevät Sveitsiin!
Saat valita: joko minä tai he.
He.
-Mitä sinä sanoit? -H-E. He.
Onko selvä?
Hei! Tulitteko te jo takaisin?
-Oliko teillä hauskaa? -En sanoisi ihan niinkään.
-Niinkö? -Me ollaan arestissa vuoteen 2000.
Tästä hetkestä lähtien.
-Missä Meredith on? -Jekut tekivät hänet vähän hulluksi.
Vai että "vähän"!
Hän heitti tällä minua. No, se on ainakin hiustenkuivaajaa pienempi.
Tämä on minun syytäni. Jos en olisi ehdottanut...
Huijannut! Huijasit hänet mukaan. Tyttäret ovat tulleet äitiinsä.
-Olen todellakin pahoillani. -Niin mekin, isä.
Menkää huoneeseenne. Nyt heti!
Pitää muistaa kiittää heitä vielä jonain päivänä.
Missä Chessy on? Minulla on kamala nälkä.
Hän ja Martin lähtivät piknikille puolenpäivän aikaan...eilen.
Ajatella! Minun lapsenlikkani ja sinun hovimestarisi!
-Minä raavin sitten jotain kokoon. -Osaatko nykyään laittaa ruokaa?
Osaan laittaa pastaa ja pastaa.
-Pasta kuulostaa hyvältä. -Pastaa on sitten tulossa!
Minä nostan kaksi.
-Hei, isä. -Sinä näytät tosi hyvältä!
-Mihin sinä olet menossa? -Hyvää yötä, neidit.
Tämä on yksityinen varastoni. Tiesitkö, että myös kerään viinejä?
Se on kai ammattitauti.
Tämä on bourgognea vuodelta 1921.
Sanotaan, että sen vuoden sateet tekivät sadosta parhaan bourgognen.
Tätä sinä osaat arvostaa.
Katso.
"Japanin antautumispäivänä 1945"!
-Uskomatonta! -Tätä viiniä minä rakastan.
Tätä tarjoiltiin vanhempieni häissä. Se on bordeaux vuodelta -52.
Luulen, että siskoni sai alkunsa tämän viinin voimasta.
Mikä tämä on? "Unelmat jatkuvat ikuisesti".
1983.
-Minä jäljitin vuosia tuota pulloa. -Mikä sen historia on?
Se on se viini, jota me joimme omissa häissämme.
Minulla on jokikinen jäljellä oleva pullo.
-Onko tosiaan? -On.
-Voimmeko me avata yhden? -Juonkin sitä vain sinun kanssasi.
-Oletko kunnossa? -Minun silmääni vain meni pölyä.
-Haluatko puhtaan paidanhihan? -Ei kiitos. Se taisi mennä jo ohi.
Sinun ei tarvitse aina olla niin rohkea.
Kyllä tarvitsee.
Tuo taitaa olla Chessy.
Hänellä on avain.
Onko ketään kotona?
Me tulemme!
-Pärjäile. -Pärjäänhän minä. Samoin sinä.
-Minä rakastan sinua. -Ja minä sinua.
-Me olemme kotona! -Ukki!
Minä katson kirjastosta.
Hei, muukalainen.
Tiesitkö, että Concorde lentää tänne puolet nopeammin?
Kyllä, olen kuullut siitä.
Mitä sinä täällä teet?!
Me tajusimme 30 sekunnissa, ettemme halua menettää taas teitä.
Ketkä "me"?
Me.
Minä en tullut perääsi edellisellä kerralla.
Minä en tee enää sitä virhettä, vaikka sinä olisit kuinka rohkea.
Odotatko, että viet minulta jalat alta ja heittäydyn itkien kaulaasi-
-ja sanon että kaukosuhteen voi kyllä saada toimimaan-
-ja että tyttäremme voivat kasvaa siellä sun täällä.
Ja että sinä ja minä voimme jatkaa siitä mihin jäimme...
...ja vanhenemme yhdessä ja...
Mitä sinä oikein odotit?
-Että eläisimme yhdessä aina, niinkö? -Niin, kaikkea tuota.
Mutta sinun ei tarvitse heittäytyä itkien kaulaani.
Kyllä tarvitsee!
Me onnistuttiin!